As @P_Kallioniemi says "today in #vatniksoup This is Lev Golinkin, a native of Kharkiv, an immigrant with Jewish roots, who has been building the image of Ukraine as a neo-Nazi State for many years in Western Media. He calls himself a journalist.
The concept of his narrative is not new: war is very bad, Crimea was annexed by Russia, but "not everything is so clear" and "both sides are to blame for the crimes in Donbas." This is classic bothsidesism, voiced even in April 2022, after the liberation of Bucha.
To see the extent of his obsession with the "far-right nazis" in Ukraine, you can look at this publication:
And by clicking on the author's tag, you can read his other "art" about Ukraine and beyond. surl.li/svesf
After the Azov commanders were released from Ru captivity, he continued to talk that Azov members, including Denis "Redis" Prokopenko and his wife, are neo-Nazis.He called it a disgrace that Stanford University allowed Azov fighters in after their release from captivity.
When hi being asked "what about Nazism in Russia?" he said: "yes, of course, there is Nazism, but the US does not arm them!" Despite the fact that Western weapons dont reach Azov. This is mentioned in Redis address to the US and thats a big problem.
In 2022, a book about the Ukrainian Insurgent Army by historians Lubomyr Lutsiuk and Volodymyr Viatrovych, "Enemy Archives", was published in English. This is a very important set of original NKVD documents.
This based on archive that our diaspora managed to get from Russia in the 1990s with great difficulty, and then digitized by historians. These are documents about the NKVD's cleansing of the Ukrainian resistance movement for independence in the 40s and 60s.
This is a rich collection of Soviet docs that opens up new possibilities for researching Ukrainian nationalism in the first half of the XX century. Very important source for Western academia.That's why this book was recognized by @ALALibrary as one of the best works of 2023. BUT
This was an important recognition not only for the authors, but also for Ukraine, since most historians on this topic are now fighting in the Armed Forces and cannot break the lies of people like Golinkin. And then he came out with an article @thenation accusing @ALALibrary
He uses a photo of the Waffen-SS Galicia division, which the UPA opposed (the first battle of the UPA in WWII was against the Nazis). And the Russian Foreign Ministry immediately repost it. After this>
After that, @ALALibrary @alarusahs removes the book from the list of the best books of the past year. And apologizes🫠. This is exactly what Russia does with "inconvenient" literature. But I would never expect this from the United States.
Therefore, people like Lev Golinkin are a threat for global democracy, historical science, and national security of Ukraine. Shame on all media outlets that broadcast this lying mouthpiece.
• • •
Missing some Tweet in this thread? You can try to
force a refresh
Поговорила з правозахисником Центру Громадянських Свобод Володимиром Яворським про те, що ми зобов’язані й що не зобов’язані цивільним росіянам в Курській області згідно з міжнародним правом. ТРЕД
Мої питання полягали не в гуманітарному забезпеченні цивільних і не в евакуації у більш безпечну зону.
Мене цікавить наразі тільки евакуація росіян НА ТЕРИТОРІЮ УКРАЇНИ. Враховуючи, що Україна вже контролює тисячу квадратних кілометрів рф.
Отож, основні тези
🖊️Держава має обов'язок захистити цивільне населення в зоні бойових дій. Якщо рф цього не робить, тоді це повинна зробити Україна. Зокрема, евакуювати охочих в безпечнішу зону. До закінчення бойових дій, після чого повернемо їх назад асап.
Важливий тред на тему, на яку ми всі дуже тупо відмовчалися. Є такий собі уродженець Харкова, емігрант з єврейським корінням і (дуже схоже на те) російський проксі Лев Голінкін, який роками будує на Заході Україні імідж неонацистської держави. В авторитетних світових медіа.
Це той тип, який працює ювелірно. Концепція наративу відома: війна - погано, Крим - анексувала рф, але "не все так однозначно" і у злочинах на Донбасі "винні дві сторони". Наприклад, це з публікації за квітень 2022 року, після звільнення Бучі. surl.li/svepy
Щоб подивитися масштаби його зацикленості на "фар-райт наці" в Україні, можна подивитися на цю публікацію:
А за авторським тегом можна почитати іншу його "творчість" про Україну і не тільки. surl.li/svesf
Урок з історії для нас всіх під назвою "Мюнхенський договір 1938 року". ТРЕД, інспірований книгою Радомира Мокрика "Чеські історії ХХ століття".
Отож, Гітлер окуповує Австрію і починає качати демократичну Чехословаччину, вимагаючи "захисту німецькоязичного насєлєнія">
Судетська область Чехословаччини була заселена здебільшого німцями. Їх представляла ручна партія Гітлера SdP Конрада Генляйна (по центру). Таке собі чехословацьке ОПЗЖ. На права німецької спільноти Гітлеру було начхати: план повної окупації Чехословаччини Fall Grün був готовий.
Вимоги до влади Чехословаччини по "захисту" німців були нереальні у виконанні й часто до абсурду тупі. Наприклад, на національних купюрах першим мав бути текст німецькою, а не чеською чи словацькою. Це була так звана "Карловарська програма", запропонована через проксі з SdP.
Тред, який я дуже хотіла написати і прошу, щоб ви прочитали. 1. Це Марія Шухевич (Трильовська) - донька головнокомандувача УПА Романа Шухевича і молодша сестра політв'язня СРСР Юрія Шухевича. Свою справжню історію вона дізналася, коли їй було 20 років>
2. В 1940-х, коли батько був на вістрі визвольної війни за незалежність України, совєти забрали 5-річну Марію з братом і відправили їх до сиротинця на Донеччині. Там їй змінили метрику, прізвище і написали, що вона росіянка, а батьків розстріляли німці.
3. А далі Марія росла російськомовною радянською школяркою. На історіях про Зою Космодємьянскую, романі "Біла Гвардія" та іншій "класиці". В 14 років дівчина вступила в комсомол і щиро цим пишалася.
Розкажу вам історію, пов'язану з журналістом Саймоном Шустером. А ви вже вирішуйте, як після цього читати його матеріали в The Time чи деінде. Діло було в 2018 році. Ми з @OstapYarysh писали репортаж для Гро про норвежця Йоахіма Фурхольма,який приїхав в Україну вступати в ЗСУ.
Норвежець, який хоче в ЗСУ - в 2018 це ще дуже не типова історія і однозначно варта висвітлення. Ні мотивів, ні бекграунду цього чувака звісно ніхто ще не знав. За декілька годин після домовленості про інтв, Фурхольм дзвонить мені з госпіталю і ледь каже, що його побили невідомі>
і сказали забиратися з країни. Пізніше, його історія трішки прояснить нам чому. Але на той момент ситуація була така: іноземець, хоче в ЗСУ боротися проти русні,доповз в лікарню побитий невідомими, без їжі і даху над головою.З одним телефоном старого знайомого воєнкома.Вся інфа.
Чому справа Фрідмана в Україні досі живе.Болючий ТРЕД.
Десь там же,в Лондоні,вичікує "кращих часів" в Україні російський режисер Ілля Хржановський, якого той самий Фрідман дуже мутно проштовхнув на посаду художнього керівника Меморіального Центру Бабин Яр в Києві у 2020-му році.
Центр "Бабин Яр" - це головний національний проєкт України щодо формування політики пам'яті про Голокост,зокрема про масові розстріли євреїв в Києві нацистами. За масштабом це недалеко втекло від меморіалізації Голодомору і є стратегічно важливим напрямком нашої політики пам'яті.
І досі художнім КЕРІВНИКОМ проєкту є росіянин Хржановський, який декілька місяців тому (2023) розповідав, що після багаторічної роботи над проєктом ДАУ в українському Харкові він "не розумів",що в Україні тривала війна з 2014-го року. І ця людина формуватиме у нас пам'ять.